MYSTIC GEEK HOME VIDEO PRODUCTIONS
MYSTIC GEEK PROUDLY PRESENTS Collateral
- Dobro si? - Dobro sam, stari. Ne brini.
Dobro si?
Uživaj u L.A. -u.
- On je to učinio. - U redu je.
- Zašto se sve uvijek vrti oko tebe? - Ne vrti se uvijek sve oko mene.
Taj je kreten bio sarkastičan,
- i ti to znaš. - Ja to nisam tako doživio.
Sereš. A ona fora sa šminkom? To je bilo stvarno lijepo.
Što hoćeš od mene? Radim s njim, zaboga.
Znaš što? Sama se brini za svoja sranja.
Koliko znam, ti spavaš sa mnom.
Ukoliko ne želiš ševiti njega, predlažem ti...
Hej. Gdje mogu uhvatiti vlak do aerodroma?
- Tamo iza. - Hvala.
To je bio on, u zlatnom Lexusu, na mobitelu.
Još uvijek traže promjenu mjesta parnice?
Bio je osuđen još u ranim,80-im.
- Kamo? - Centar. North Spring 312.
Centar.
Prijepis treba napraviti do 7 ujutro i točka, ok?
Pričekaj. Idi Sepulvedom na Slauson pa onda La Breaom.
La Breom idi sjeverno do Šeste i prema centru.
Pa što? Radit ćeš do kasno. I ja ću, stoga ne cmizdri.
- Lći ću na 105., pa na 110. Brže je. - Molim?
Rekao sam 105., pa 110., brže ćete doći.
110 se pretvara u parkiralište kad dođeš do USC-a.
Ali kad dođeš u La Breu sjeverno od Santa Monice, tu je krkljanac.
Na 110. sjeverno od 10., ljudi voze u Pasadenu i spori su.
Točno, ali ja siđem kod Granda i onda...
Ako želiš da idemo tim cestama, tako ćemo i ići.
- Hoćemo li se kladiti? - Hoćemo li?
Što ako griješiš?
Mislim da ne griješim, ali ako griješim, vožnja je besplatna.
Dogovoreno.
- Hajde, reci. - Što to?
- Hajde. - Imao sam sreće sa semaforima.
Nisi. Imao si pravo.
A ja nisam...
...Maxe.
Možeš li to pojačati?
- Voliš klasike. - Volim. Svirala sam u srednjoj.
- Da pogodim. Drveni duhači. - Ne. Gudači.
Nisam imala pluća za duhače.
Prevarila si me kako si se ispuhala na mobitel.
Drukčiji instrument.
Da si me slušao, zaglavili bismo u gužvi,
i zaradio bi dodatnih 5 dolara.
Pa, zadrži ih. Kupi si nešto. Razuzdaj se.
Doista, nije... Nije strašno. Nimalo.
Koliko taksista znaš
koji bi uštedjeli putniku novac?
Bili smo dvojica. Ubio sam tog drugog. Ne volim konkurenciju.
Ponosan si što si dobar u ovome što radiš?
U ovome? Ovo je... Ne, ovo je honorarno.
Usputni posao. Plaća račune.
Ali bit ću najbolji u onome što ću raditi. Ali to je nešto drugo.
- Što to? - Nešto planiram.
Na primjer?
Reci mi.
Posao s limuzinama. ,, Otok limuzina.,,
Bit će kao otok na kotačima. Prava furka, klupski doživljaj.
Kad dođeš do aerodroma, nećeš htjeti izaći iz moje limuzine.
Ovo radim honorarno da kupim Benz bez najma,
zaposlim ljude, nabavim klijente. Znaš, takve stvari.
Voliš li ti biti odvjetnica?
- Zar si vidovnjak? - Pomalo.
Tamno prugasto odijelo.
Elegantno, ali neprimjetno. To križa reklamiranje.
Uz to, vrhunska aktovka od koje živiš.
I torbica. Bottega.
Čovjek uđe u mój taksi s mačem, mislit ću da je kuhar sushija.
Ti? Clarence Darrow.
Ne, ne baš. On je branitelj. Ja sam tužitelj.
- Veliki slučaj? - Da.
- Brzo si nas dovezao. - Naravno.
Ali nisi odgovorila na moje pitanje.
Voliš li svoj posao?
Volim.
Ali ne i danas.
Ne, volim. Ne mogu dočekati.
Volim stajati u sudnici. A istovremeno,
sva se zgrčim noć prije prvog dana.
Zgrčiš? Kako?
Mislim da ću izgubiti. Da nemam dovoljno argumenata,
da dokazi nisu poredani, da nisam dovoljno pripremljena,
da će ljudi saznati da nemam pojma što radim,
i da sve ove godine samo glumatam.
Radim za Ministarstvo pravosuđa,
i mój uvodni govor neće ostaviti dojam u najvažnijem trenutku,
i porotnici će mi se smijati.
A onda plačem. Ne povraćam.
Većina povraća. Ja imam jak želudac.
A onda se smirim, ponovno napišem uvodni govor,
radim na dokazima i to radim cijelu noć.
To je moja rutina.
- Ujutro, kad počinje, mirna sam. - Treba ti odmor.
Upravo sam se odmarala na autocesti Harbor.
Ne, ne u taksiju. Mislim, trebaš odmoriti glavu.
Sjediniti se. Uskladiti se. Znaš...
Kad si ti zadnji put bio na odmoru?
Stalno idem na odmor.
- Koliko često? - Nekoliko puta na dan.
Moje omiljeno mjesto.
Maldivi.
Moje privatno utočište. Kad mi stvari postanu preteške,
uzmem pet minuta odmora, i odem tamo.
Ne razmišljam ni o čemu.
- Evo. Uzmi je. - Ne, ne mogu.
Uzmi je, treba ti puno više nego meni.
Pomoći će ti. Jamčim.
Hvala, Maxe.
Sredi ih!
Hej.
Ne znam,
za slučaj ako ćeš ikad istraživati
neku veliku tvrtku ili...
...se prepirati oko taksi ruta.
Hej.
Čekaj. Hej! Dođi, oprosti.
Nisam te čuo. Uđi. Povest ću te.
- Kamo? - South Union 1039.
Nema frke.
- Za koliko smo tamo? - Za sedam minuta.
Sedam. Ne osam? Ne šest?
Dvije minute po 110., do Normandie. Od Normandie do Venice, tri minute.
Po Unionu jedna minuta. Jedna za,, sranje se događaju,,.
- Mogu li mjeriti vrijeme? - Samo daj.
Što ću dobiti ako griješiš? Besplatnu vožnju?
Dobit ćeš ispriku. Besplatna vožnja je već ponuđena.
- Kome? - Jednoj djevojci.
Ideš li na spoj s njom?
- Prvi put u L.A. -u? - Ne.
Iskreno, kad sam ovdje, jedva čekam da odem.
Previše raštrkano, nepovezano.
- Ali, to sam ja. Tebi se sviđa? - Ovdje živim.
17 milijuna ljudi. Da je ovo država,
bila bi peta najveća ekonomija na svijetu, a nitko se ne poznaje.
Čitao samo o tipu, ušao je u podzemnu i umro.
Šest se sati vozio po metrou dok nisu primijetili njegov leš.
Vozio se ukrug L.A. -a, ljudi su sjedili pored njega.
Nitko nije primijetio.
Ovo je najčišći taksi u kojem sam ikad bio.
- Stalno voziš? - Da, dijelim ga s tipom iz dnevne.
- Jer više voliš noć? - Da, ljudi su opušteniji.
Manje stresa, gužve, bolje napojnice.
- Kakve su beneficije? - Nije to takav posao.
Nije mi ovo dugoročno. Samo popunjuje vrijeme.
Privremeno, dok ne sredim neke stvari. Privremen posao.
- Koliko dugo voziš? - 12 godina.
Stvarno?
Kakve to druge stvari sređuješ?
Ne želim razgovarati o tome. Mali poslovni plan.
- Bez uvrede. - U redu je.
Tip si koji radi, umjesto da brblja. To je pohvalno.
- Sedam minuta. Dobar si. - Posrećilo mi se sa semaforima.
Aha. Vjerojatno znaš i kad se koji pali.
Čuj, u gradu sam zbog posla s nekretninama. Završavam danas.
Moram obići pet mjesta. Pokupiti potpise, vidjeti prijatelje,
a onda imam avion u 6 ujutro. Ostani sa mnom.
Taksi se ne može iznajmiti. Protuzakonito je.
- Protuzakonito? - Da.
Ne plaćaju ti bolovanje. Koliko zaradiš na jednu noć?
- Koliko? - 350, 400 dolara.
Ovako ćemo. Ja ti dam 600.
- Ne znam. - Za dodatnu stotku
odvezeš me na aerodrom da ne moram trčati na avion.
Ne. Nisam baš siguran.
- Ne znam. - Da, znaš.
- Čovječe, ne znam. - Da, znaš.
Šesto dolara...
Može. Dogovoreno. Evo ti odmah 300.
- Kako se zoveš? - Max.
- Max. Ja sam Vincent. - Dobro.
Ne mogu ovdje ostati parkiran.
Doći ću u uličicu iza zgrade.
Bogme nije odavde.
Eto ga.
O, ne! Sranje! Jebemti!
Koji k?
Koji vrag?! Dovraga!
Čovječe, jesi li dobro?
Sranje. Jebemti.
Pao... Pao je na taksi.
Odozgo je pao na mój jebeni taksi.
- Sranje. Mislim da je mrtav. - Pogodio si.
Ti si ga ubio?
Ne, upucao sam ga. Meci i pad su ga ubili.
O, čovječe. Zajebi ovo.
- Crveno svjetlo, Maxe. - Čekaj.
Spusti ruke. Spusti ruke!
Dobro.
- Pomozi mi. Otvori prtljažnik. - Što?
Otvori prtljažnik.
Daj, čovječe. Što? Što radiš?
Skinut ću ga s krova. Ne mogu ga gore ostaviti.
Ako ga ne želiš pored sebe... Ali s obzirom na higijenu...
- Sranje. - Dobro.
To je samo mrtvac. Uhvati ga za ruke.
- Ne mogu ja to. - Uhvati ga za zapešća.
- Imaš ga? - Aha. Trza se.
Dobro. To je dovoljno.
- Idemo. - Hej, uzmi taksi.
- Da ga uzmem? - Da.
U redu je. Ionako većinu vremena ne znaju...
...tko ih vozi. Nikad ne provjeravaju.
Dobro? Samo ga uzmi. Ti, ja...
Obećaješ da nećeš nikome reći?
- Da. Da. Da. - Da?
Obećajem.
- Ulazi u auto, jebote. - Ti...
Ulazi u auto.
Ramone?
Ramone!
Jebemti.
- Rampart, dežurni zapovjednik. - Ovdje detektiv Fanning, Narkotici.
Pošalji dvije patrole i dežurnog detektiva na South Union 1039.
- I forenzičare. Imamo poprište. - Primljeno. South Union 1039.
- Što to radiš? - Moram ovo počistiti. Svinjac je.
Da? Lady Macbeth, sjedimo, a zeleno nam je.
Ostavi sad sjedala.
Seronjo!
Više nemaš najčišći taksi u La-La zemlji.
Pomiri se s time. Koncentriraj se na vožnju i vozi.
- Fountain 7565. Znaš gdje je? - Zapadni Hollywood.
- Koliko će nam trebati? - Ne znam, 17 minuta.
Zašto?
- Ne. Čekaj malo, čovječe. - Rekao sam ti da imam
- još nekoliko postaja večeras. - Ne, rekao si
- da moraš posjetiti prijatelje. - Pa, nečiji prijatelji jesu.
Ti vozi taksi, ja ću obići svoje, i možda preživiš ovu noć,
i to sa 700 dolara.
Ne želim te naljutiti, ali ja to ne mogu.
Ne mogu te voziti okolo dok ubijaš ljude.
- To nije mój posao. - Večeras jest.
Gle, ne kužiš. Ozbiljno mislim.
Nisam ti ja za to.
- Dobro, hej. Pod stresom si. - Jesam.
Pod stresom si. Razumijem to.
Samo nastavi disati i smiri se.
- Dišeš li? - Sranje.
- Dišeš li? - Da.
Odlično.
Evo kako stvari stoje:
Trebao si me večeras vozikati i ništa ne saznati,
ali el gordo je stao ispred prozora i zaronio.
Idemo na plan B. Još uvijek dišeš?
Moramo se snaći. Improvizirati. Prilagoditi se novoj situaciji.
Darwin. Sranja se događaju. I Ching. Što god. Nastavljamo dalje.
,, I Ching,,? O čemu ti to?
- Bacio si čovjeka kroz prozor. - Nisam ga bacio. Pao je.
- Što ti je učinio? - Molim?
- Što ti je učinio? - Ništa. Prvi put sam ga vidio.
Tek si ga sreo i samo ga tako ubio?
Trebao bih ubiti ljude tek kad ih upoznam?
- Ne, čovječe. - Max, 6 milijardi ljudi na planeti,
a ti šiziš zbog jednog debeljka.
- Tko je bio on? - Što te briga?
- Jesi li čuo za Rwandu? - Jesam.
Deseci tisuća ubijenih prije sumraka.
Nitko nije tako brzo ubio toliko ljudi od Nagasakija i Hiroshime.
- Jesi li si iskopao oko, Maxe? - Što?
Jesi li se pridružio Amnesty Internationalu, Oxfamu,
,, Spasimo kitove,,, Greenpeaceu? Nisi.
Koknem jednog debelog tipa iz L.A. -a i ti se razbijesniš.
Ne poznajem nijednog iz Rwande.
Ne poznaješ ni tipa u prtljažniku.
Čovječe.
Ako će ti biti bolje, on je kriminalac.
Umješan u stalne kriminalne djelatnosti.
A što ti radiš? Čistku?
Da, tako nekako.
- Zaustavite se s desne strane. - Sranje.
- Riješi ih se. - Kako?
Taksist si. Izvuci se bez kazne.
Samo nemoj ništa učiniti.
Nemoj me dovesti u tu situaciju. Nemaš više mjesta u prtljažniku.
- Ne vjerujem. - Vjeruj.
Nemoj. Razgovarat ću s njima.
Vjerojatno je oženjen.
Drugi ima djecu. Žena mu je vjerojatno trudna.
Dobro, sredit ću to. Da, sekundu.
Kako ste? Partner će pomoći s druge strane.
Vozačku, prometnu.
Evo.
Zaustavio sam vas zbog razbijenog stakla.
- Nedavno se dogodilo? - Da.
Što ste radili, tukli se hranom?
Da... Prilično je neuredno.
Počistit ću to...
Je li to krv na staklu?
Jest.
Ja... Udario sam jelena.
- Udarili ste jelena? - Da, na...
- Na Slausonu. - Jelena iz South Centrala?
Da, tamo su.
Istrčao mi je pred auto, nisam ga mogao izbjeći.
- Zašto vozite putnika? - Krenuo sam u spremište...
I pomislio ga povesti. Usput mi je.
Auto vam je nesiguran za vožnju. Moramo ga zaplijeniti.
I moramo popisati inventar auta prije nego dođe pauk.
Otvorite prtljažnik i izađite iz auta.
Gospodine, morat ćete pozvati drugi taksi.
Je li to doista potrebno? Jako smo blizu.
Bojim se da jest. Izađite iz auta.
- I vi. Hajde. - Otvoriš li prtljažnik, oni će unutra.
Znate što, bila je duga noć.
Spremište je jako blizu.
Pustite me. Ovo mi je prvi prekršaj.
Izađite iz auta. Otvorite prtljažnik. Hajde.
Izađite. I vi isto. Molim vas.
Ovdje dispečer iz Ramparta. Pucnjava u 83. i Hoover.
Sve slobodne jedinice 26. postaje, javite se.
Hej, partneru, moramo ići. Primljeno. Krećemo.
Idite ravno u garažu. Ugodnu večer, gospodine.
Ovdje stani.
Ruke na volan, na 10 i 14 sati.
- Zašto? - Zato što tako kažem.
- Max! - Sranje.
Jesi li tu, kujin sine?
- Tko je to? - Lenny. Dispečer.
Max, znam da si tu. Javi se na poziv, jebote.
- Što ako se ne javiš? - I dalje će me zvati.
Max, javi se.
Pazi što govoriš.
- Da, Lenny, što je? Ja sam. - Upravo su mi se javili murjaci.
Zvali su da vide jesi li dovezao auto u garažu.
- Da. I? - Uz to što mrzim s njima razgovarati,
rekli su mi da si slupao jebeni auto.
Ne. Zaletjeli su se u mene. Nisam...
Briga me tko, gdje i zašto. Ti ćeš to platiti.
Nesretni slučaj. Nisi odgovoran.
- Nesretni slučaj. Nisam odgovoran. - Glupost. Odgovoran si.
- Platit ćeš iz svog džepa. - Reci mu da si ga nabije u dupe.
- Ne mogu. Šef mi je. - Pa?
- Treba mi posao. - Ne, ne treba.
Tu si? Razgovaram s tobom. Max! Max!
- Neće ti platiti ni centa. - Tko je to, jebote?
Albert Riccardo, pomoćnik državnog tužitelja,
putnik u ovom autu. Prijavit ću te Prometnoj.
- Nemojmo se uzbuđivati. - Je li?
Kako da se ne uzbuđujem,
kad te slušam kako izrabljuješ radnika?
Znaš da će osiguranje od sudara
i polica osiguranja pokriti štetu.
Što izvodiš, sarkastična pizdo?
- Samo sam htio... - Reci to njemu.
Reci mu da je seronja. Hajde.
Seronja si.
Reci mu, ako ovo još jednom izvede,
da ćeš mu nabiti ovaj taksi u njegovo debelo dupe.
Sljedeći put kad ovo izvedeš,
nabit ću ti ovaj taksi u tvoje debelo dupe.
Sranje!
Stvari poput zabrane približavanja, zlostavljanje,
kad muž želi natrag svoju ženu ili dečko djevojku.
Zabrana približavanja je sredstvo koje koristimo,
ali često je ono za zlostavljača samo komad papira.
- Da? - G. Clarke,
- bilježnik vas želi vidjeti. - Je li rekao da je bilježnik?
Jest.
Dobro, pošalji ga gore.
Ili ih upuca, znate? To se prečesto događa.
- Ali koristimo je kao sredstvo. - Lako mnogo puta...
Kažem mnogo... U ovoj situaciji, stranci pišu ili zovu.
Ali koliko su često zlostavljači
ljudi koji primatelj tih izljeva poznaje?
Hej! U taksiju sam!
Hej!
Sranje. Ovdje! U uličici!
Sranje!
Hej, stani.
To, čovječe. Hej, ovamo.
U taksiju sam, zaglavljen. Hvala, hvala.
Hej, ljudi. Gle, morate me izvući odavde.
- Što je? Što se događa? - Zavezan sam.
Tip me zavezao, sad je u zgradi...
...iskaljuje se, divlja. Moram pobjeći odavde.
- Vezan si, ha? - Izvuci me da nazovem murjake.
A da mi daš svoj novčanik, jebote?
- Šališ se? - Izgledam li kao da se šalim?!
Zar ne vidiš da su mi ruke vezane za volan?!
Briga me za što su vezane. Ukokat ću te.
- Nemoj pucati, čovječe. - Onda digni dupe.
- Jebemti. - Da.
Što još imaš ovdje, jebote? Pun pogodak!
Ozbiljno sam mislio.
Hej, pajdo!
- Je li to moja aktovka? - Tvoja aktovka?
Jest. Želiš je natrag?
A da mi daš svoj novčanik?
Što još imaš za mene?
Jebote!
Gdje je gumb? Ispod ploče?
Hoćeš li ga uzeti?
Privlačiš pozornost i stradavaju nevini ljudi.
Je li ti to jasno?
- Jest. - Da?
Novost: Uranili smo s rasporedom.
- Voliš li jazz? - Oprosti, molim?
- Jazz. Voliš li jazz? - Ne baš.
Tip mi je rekao za klub na Crenshawu.
Leimert Park. Svi veliki svirači sa Zapadne obale svirali su tamo.
Dexter Gordon, Charlie Mingus, Chet Baker.
Hajde, završi. Častim te pićem.
Taj tvoj doušnik, kako se zove? Ramone?
Ramone Ayala. Trebali smo se sinoć naći u Bellfloweru.
Nije se pojavio, dođem ovamo i pronađem ovo.
Koliko si dugo radio s njim?
Četiri mjeseca. Sitni je igrač.
Dio lanca koji je povezan s Felixom.
Felixom Reyes-Torrenom?
Federalci ga traže. Ne žele nas ni blizu.
Otkad obični murjak radi za federalce?
Ako ga žele, uzet će nam sve stvari,
napraviti slučaj, pobrati zasluge. Gdje je tu poenta?
Poenta je da je mój tip izletio kroz prozor.
Ako mój obavještajac izleti s prozora
i ima Felixove otiske na guzici, to ga čini mojim.
Ima li ovdje zločina? Ubojstvo? Lmaš li tijelo?
- Vidim samo hrpu stakla. - I krv.
Ovdje, u staklu. I ovdje isto.
Uzorci prskanja krvi su ovdje i ovdje.
- Richard? - Da, ja sam.
Ramone je letio kroz taj prozor.
Pljas!
Ovdje je staklo, koje je onda pregaženo autom.
- Možda je skočio. - Kako da ne.
U depresiji je pa odluči skočiti s četvrtog kata na glavu.
,, Ajme, bolje se osjećam.,, I onda se digne.
,, Sad ću nastaviti dalje.,,
- Daj, čovječe. - Hej, Ray! Lovi.
- Svježe? - Osjeća se kordit.
Starac preko puta ulice gledao je TV.
Kaže da je večeras vidio ovdje taksi
s dva tipa koji su se motali oko haube.
Opis? Je li vidio što?
Kao vidio... Tip ima pepeljare na očima.
L.A. Ima četiri tisuće taksija.
- Imaš li još što? - To je to.
Dobro, kucaj i dalje. Kucajte i dalje.
Sjećaš se Bay Area slučaja? Iz Oaklanda?
Taksist se cijelu noć vozikao,
ubio troje ljudi, a onda sebi prosvirao glavu.
Puknuo je. Pa?
Onaj istražitelj iz Oaklanda nije to popušio.
Taksist nije imao dosje, niti je bio psihički bolesnik.
Kokne trojicu, a onda sebe?
Taj detektiv je smatrao da je još netko bio u tom taksiju.
Ne znam kako slušati jazz.
Pozadinska melodija. Iza nota. Ne očekuješ je.
- Improviziranje, kao ovo večeras. - Kao ovo večeras?
Većina ljudi, za deset godina,
imat će isti posao, istu rutinu. Sve će ostati isto.
Zadržat će sve istim, sigurnim.
Za deset godina od sada,
a ti ne znaš ni gdje ćeš biti za deset minuta.
Zar ne?
- Tko to svira trubu? - Daniel, srce, vlasnik.
Sjajan je. Hoćeš li ga, molim te, pozvati ovamo k nama?
- Počastit ću ga pićem. - Naravno.
Ne, imao sam 19 godina i brisao ove stolove.
Lova je bila grozna, ali nije u tome bila stvar.
Htio sam biti blizu glazbe. I bio sam.
Mislim, uzmimo ovu večer.
22. srpanj, 1964. Što mislite, tko je ušetao kroz ova vrata?
Bok, dušo.
Miles Davis. Tako je.
- Glavom i bradom? - Aha.
Kroz ova vrata, najveći čovjek na planeti.
Isuse.
Bio je na snimanju
u Columbia studiju, na Vineu. Miles uđe kroz ta vrata.
I ne okrenem se, već je gore na podiju, svira s bendom.
- To je moralo biti... - Bilo je zastrašujuće.
Tip je bio totalno koncentriran.
Ionako je bio opasan.
Svi su znali
da ne možeš samo tako prići Milesu Davisu.
Izgledao je kao da se odmara, ali, bio je ufuran u glazbu.
Jedan se mladi, moderan par pokušao rukovati s njim.
Tip je rekao:,, Bok, ja sam...,,
A Miles je rekao:,, Nosi se, govnarski folirante.
I povedi sa sobom svoju kuju.,,
Kužite? To je bio Miles.
Takav je bio kad je bio ufuran u glazbu. Opak.
Jesi li razgovarao s njim?
- I bolje od toga. - Ma daj.
- Svirao sam s njim 20 minuta. - Nevjerojatno.
- Kakav si bio? - Kakav sam bio?
Pa, loš si u usporedbi s Milesom Davisom.
Ali, izvlačio me.
- Što ti je rekao? - Rekao je samo jedno:,, guba,,.
- ,, Guba,,? - Da.
- I to je to? - Da.
To je značilo: ,, Dobar si, ali nisi spreman.,,
Značilo je: ,, Potraži me kad budeš spreman.,,
- Jesi li? - Nisam.
Pozvan sam u vojsku i ušao u neke druge stvari.
Kad sam se vratio glazbi, sezona je prošla.
Znaš, rođen sam 1945.,
ali ta je noć bila trenutak mog začeća.
- Ovdje, u ovoj prostoriji. - Više nema ljudi.
Jazz više nije toliko popularan.
Sjajna priča.
Moram je ispričati ljudima u Culiacanu i Cartageni.
Znaš ljude iz Culiacana i Cartagene?
Nažalost.
Čovječe, baš kad sam pomislio da si dobar tip.
Ja jesam dobar tip, s obzirom na posao za koji sam unajmljen.
Daj, Vincente, daj tipu prolaznu.
- Radim. - Čuj. Ti si govorio
o improvizaciji. Sviđa ti se tip, sviđa ti se kako svira.
- Zaigrajmo jazz. Hajde. - Improvi...
Smiješno da to čujem od tebe.
Ovako ćemo: Postavit ću pitanje.
- Kakvo pitanje? - Jazz pitanje.
Odgovoriš li točno, odlazimo.
Večeras nestaješ.
Ako večeras izađem odavde,
otići ću tako daleko, da će biti kao da sam mrtav.
I još nešto:
Ovi ljudi i njihov čovjek, Felix...
Reci im da mi je žao.
Reci im da sam morao otići. Dali su mi imunitet.
Bio sam prisiljen. Bilo je ili ću surađivati ili me vraćaju u buksu.
A u buksu ne želim.
Da.
Pitaj me.
Gdje je Miles naučio svirati?
Znam sve o Milesu.
Onda, da čujemo.
Glazbena škola. Lšao je u glazbenu, zar ne?
Otac mu je bio zubar, u Istočnom St. Louisu.
Investirao u poljoprivredu, zaradio hrpu para.
Poslao je Milesa na Juilliard, glazbenu školu,
u New Yorku, 1945.
Čovječe.
Ispisao se iz Juilliarda za manje od godine dana.
Pronašao Charlieja Parkera na 52. ulici.
Bio mu je mentor sljedeće tri godine.
- Hej. - Ne. Ne, gotov sam.
- Pronađi si drugi taksi. - Max.
Ostavi me na miru. Ionako sam samo jamstvo.
Ne igram se.
Igrao si se s njime, čovječe.
Da je točno odgovorio, bi li ga pustio?
Ovdje 102. Ovdje 102. Max?
- Što je ovom tipu? - Max?
- Opet mi maltretiraš vozača? - Tko si ti?
Onaj s kojim si zadnji put razgovarao.
Maxova me majka izluđuje. Daj mi ga, molim te.
Pričekaj.
Pažljivo.
- Da? - Tvoja mama zove
svakih deset minuta. Zašto nisi došao?
Jesi li dobro? Gdje si?
Došao? Kamo?
Reci joj da ne mogu večeras.
Nisam ti rođak. Sam joj reci.
Došao kamo?
Ona je u bolnici.
- Posjećuješ je svaku večer? - Da. Pa što?
- Ako ne dođeš, rutina se prekida. - Pa?
Ljudi će početi tražiti tebe, ovaj taksi. To nije dobro.
Neću te odvesti svojoj majci.
Kad je ovo postalo pregovaranje?
Dva koraka ispred, malo ulijevo.
Hej, a cvijeće?
Bačen novac. Neće joj ništa značiti.
Nosila te devet mjeseci.
Ljudi kupuju cvijeće. Kupi cvijeće.
Oprostite. Zadržite ostatak.
Zadržite lift, molim!
- Koji kat? - Peti. Hvala.
- Dobra večer? - Mezzo e mezzo. Vi?
Oprostite.
Hej, mama.
- Zovem i zovem. - Zadržao sam se na poslu.
Zašto me nisi nazvao?
Ležim ovdje i pitam se što ti se dogodilo.
- Donio sam ti cvijeće. - Što će mi?
- Da te razveseli. - Kako?
Brinući se da si potrošio novac na nešto što će uvenuti?
Vidiš? Nisam ti ja kupio cvijeće. On je.
Tko?
Zašto mi nisi rekao da imamo društvo?
Kako se zovete? Oprostite mom sinu, nepristojan je.
Nema problema.
Vi ste platili moje cvijeće?
Prekrasno je.
Pa, Max?
Majko, ovo je Vincent. Vincent, ovo je moja majka, Ida.
Vrlo mi je drago, gđo Durocher.
Zovite me Ida.
Ida. Ja sam bio s Maxom kad mu je javljeno.
I došli ste ovamo da me vidite?
- Nije to ništa, gospođo. - Recite to mome sinu.
Morate mu držati pištolj za vratom da bi išta učinio.
Vi ste sigurno jedan od Maxovih važnih mušterija.
Mušterija? Smatram se njegovim prijateljem.
Nikad nije imao puno prijatelja.
Uvijek razgovara sa sobom u ogledalo. To nije zdravo.
Koliko te puta moram to tražiti? Molim te, nemoj to raditi.
Što to?
Ne razgovaraj o meni kao da nisam ovdje u sobi.
Što to kaže?
Kaže da stoji ovdje, u sobi.
Da, stojiš. Tako je osjetljiv.
Znam. Ali sigurno ste vrlo ponosni na njega.
Naravno da jesam. Počeo je od nule, znate.
- Pogledajte ga danas. L.A., Vegas... - Mama!
Mama, ne zanimaju ga te stvari, dobro?
Došao sam te vidjeti, vidio sam te, dobro si, idemo.
Ne, ne, ne. Jako me zanima, Ida. Molim vas.
- Posao s limuzinama. - Ma nemojte?
Vozi okolo slavne ljude.
Slavni ljudi. Posao s limuzinama.
Pa to je pravo postignuće.
Kako ste ono rekli da se zovete?
Vincent, gospo.
- Dođete mi opet? - Ne, samo sam večeras u gradu.
- Onda kad se vratite. - Naravno.
Max!
Nemoj!
Unutra su mi bili svi podaci. Ugrožavaš mi posao!
Da vidimo što još možeš.
Večeras su došla četiri komada. Možda je jedan tvoj.
Ne, nije Ramone. Da vidim ovoga.
- Nije, sljedeći. - Znaš, nešto je čudno oko ovoga.
Ova su trojica došla u razmaku od pola sata.
Malca i onog posljednjeg upucao je isti tip.
- Kako znaš? - Po istom uzorku rane.
Dva u prsnu kost, jedan u glavu.
Tip grupira metke. Pogledaj ovo.
Ova dva su samo nekoliko milimetara udaljena.
Da vidimo ovoga.
Vidiš?
- Jebote. Mogu li telefonirati? - Možeš.
Hajde, probudi se.
- Halo? - Hej, Fanning ovdje.
U mrtvačnici sam bolnice Sestre Milosrdnice.
Nepoznati nisu ovdje, ali nećeš pogoditi
- koga imam ovdje u hladnjaku. - Koga?
Sylvestera Clarkea, odvjetnika koji je postao odvjetnik-kriminalac.
Uključujući Ramonea, kojeg je zastupao,
i kojeg i dalje nema.
Obojica su zajedno u poslu s egzotičnim preparatima.
Nešto se događa,
i mislim da federalci to ne znaju.
Znaš što, budi na mobitelu. Imam ASAC-ov telefon.
- Nađemo se za 30 minuta. - Dobro.
Otići ćeš u El Rodeo.
Nalazi se na Washington bulevaru u Pico Riveri.
- Gdje na Washingtonu? - Pogledaj.
Limuzine, ha?
Ne započinji.
Nisam ja taj koji laže majci.
Ona čuje samo što želi. Ne obmanjujem je.
Aha. Možda čuje ono što joj kažeš.
Ono što kažem nikad nije dovoljno dobro.
Oduvijek je tako.
- Što je El Rodeo? - Samo vozi.
Na tebe projiciraju svoje mane.
Ono što im se ne sviđa na njima samima, njihovi životi.
Ali kore tebe.
- Kako znaš? - Imao sam takvog oca.
Majke su gore.
Ne bih znao. Moja je umrla rano i ne sjećam je se.
Što se dogodilo tvome ocu?
Mrzio je sve što sam radio.
Opijao se, tukao me, posvojitelji... Vratili me nazad k njemu.
A onda?
Ubio sam ga.
S 12 godina.
Šalim se.
Umro je od bolesti jetre.
- Žao mi je. - Ne, nije.
Što je s tim,, privremeno vozim taksi,,? Glupost, ha?
- Nije glupost. - 12 godina nije privremeno.
Moram uštedjeti. Za osiguranje, obveznice, održavanje, gume.
Zaposliti ljude, navući prave klijente.
Nije to samo kupiti auto i staviti guzice na sjedala.
- Zašto nije? - Zato jer je,, Otok limuzina,,
više od same vožnje. To je... Klupski doživljaj. Prava furka.
Ne želiš da se završi. Mora biti savršeno.
Savršeno.
Ovdje je. Skreni desno.
- Daj mi svoj novčanik. Hajde. - Da ti dam novčanik? Zašto?
Čuvat ću ti ga ovdje, za slučaj da te pretraže.
- Tko će me pretražiti? - Ljudi koji su unutra.
Uđi i traži Felixa. Očekuje te.
- Felixa. - Da.
- Kako izgleda? - Ne znam, nisam ga upoznao.
Tko je on?
Povezan je s tipovima koji su me unajmili.
- Ne razumijem. - Uništio si mi podatke. Broj četiri čeka.
Mislio si da je noć gotova? Otkazana zbog kiše?
Uđi unutra, reci da sam ja. I uzmi podatke.
Bit će na flash driveu ili CD-u.
- Ja? Zašto ti ne ideš? - Ne upoznajem ljude.
Rizik. Anonimnost. Štitim sebe. Nećeš zajebati.
Imam ugovor s njihovim šefovima. Ovi me ne trebaju upoznati.
Ne znaju kako izgledam.
Ako ne uspijem...
Ubit će te. Imaš deset minuta.
U 10:01 odlazim u bolnicu.
Smaknut ću ti majku prije odlaska iz grada.
- Ne pretvaraj se da ti nije stalo. - Ne mogu ja to.
- Ne mogu. - O čemu ti to?
Naravno da možeš. Hajde. Hej!
Ako ovo učinim, samo će još više ljudi stradati.
Nema drugih mogućnosti. Nek, te utješi to da nisi imao izbora.
- Koliko dugo već ovo radiš? - Zašto?
Za slučaj da me pitaju.
- Privatni sektor, šest godina. - Dobro, šest godina.
Imaš beneficije? Lli nekakvo osiguranje? Mirovinu?
Ne. Nema plaćenog bolovanja. Prestani odugovlačiti. Izlazi van.
- Stani. - Stani, čovječe.
Tko je ovo?
Zabilježi vrijeme.
U redu je.
- Što je? - Hej. Što je?
Došao sam vidjeti Felixa. Ima nešto za mene.
Ne poznajem nikakvog Felixa.
Reci mu...
Reci mu da je Vincent ovdje.
Ja sam Vincent.
Jasno.
Pusti ga. Odmah ga pusti. Hajde.
Detektiv Richard Weidner, L.A. Policija, Narkotici.
Detektiv Ray Fanning,
- L.A. Policija, Narkotici. - Zdravo. Agent Frank Pedrosa.
Hvala vam što ste nas primili.
Nema na čemu. Kako vam mogu pomoći?
Što želite znati o našem slučaju?
- Ima li neuobičajenih aktivnosti? - Poput?
Koji se tiču ubojstva ili nekoliko ubojstava
u Wilshire Centralu ili Zapadnom Hollywoodu?
Sve je tiho.
Neki ljudi spavaju. Neki ne.
Dolaze i odlaze u autima, džipovima, taksijima.
Osim toga, zurimo u zrak.
- Što vas zanima? - Nas zanima...
Imamo problem. Dva tijela.
Možda je slučajnost, a možda i nije. Ne izgleda da je.
- Imamo odvjetnika i njegova klijenta. - Krov je ulubljen.
Krov je ulubljen.
- Možete li to zumirati? - Što to?
Ono.
- Pogledajte ovo. - Što je to?
Da. 5-Q-49974.
5Q49974.
Mislio sam da si viši.
Pa, Vincente...
- Kako se zovu? - Ramone Ayala i Clarke.
Kažete mi da su Ramone Ayala i Clarke večeras ubijeni?
- Obojica? - Sylvester Clarke zasigurno.
- Za Ramonea nisam siguran. - Imam još jedno tijelo.
Daniel Baker iz South Centrala, Leimert Park.
To su tri.
- Tri što? - Svjedoka.
,, Vincent je upoznao njihove ljude u Culiacanu ili Cartageni.
Ali nije upoznao tebe.,, Dobro.
Sad si ovdje.
Zašto?
Izgubio sam stvari.
Popis.
Dobro me poslušaj.
Specijalna je grupa sastavila popis dedosa.
- Dedosa? - Prstiju. Doušnika.
Signalno presretanje putem programa za prepoznavanje glasa, nadziranje.
Vrlo skupi kontraobavještajci napravili su taj popis.
Važan popis. Zar ne?
I ti ga izgubiš?
Da.
Žao mi je.
Žao? Žao ne može skrpati Jaje Harambašu.
- Vjeruješ li u Jaje Harambašu? - Ne.
- Vjeruješ li u Djeda Mraza? - Ne.
Ni ja. Ali moja djeca vjeruju. Još uvijek su mala.
Pedra el Negroa. Crnog Petra. Da.
Drevna meksička priča govori o tome kako je Djed Mraz
bio jako zaposlen pazeći na dobru djecu
da je zaposlio nekoga da pazi na zločestu djecu.
Zaposlio je Petra.
Djed Mraz mu je dao popis
s imenima sve zločeste djece.
Petar bi ih svaku noć provjeravao.
I ljudima, djeci koja su se loše ponašala,
koja se nisu molila,
Pedro bi ostavio magarca na prozoru.
Malog burroa.
I on bi se vratio. Ako bi se djeca i dalje loše ponašala,
Petar bi ih odveo, i nitko ih više nikad ne bi vidio.
Ako sam ja Djed Mraz, a ti si Petar,
što misliš, kako bi se Djed Mraz osjećao da je
jedan dan Petar došao k njemu i rekao:,, Izgubio sam popis,,?
Što misliš, koliko bi bijesan bio?
Reci mi, Vincente.
Reci mi, što misliš.
Što?
Mislim...
Mislim da bi tipu iza mene
trebao reći da spusti svoj pištolj.
Što kažeš?
Kažem da tipu iza mene trebaš reći da spusti pištolj
prije nego što ga dohvatim i ubijem boga u njemu.
Netko me pratio.
- Federalci? - Ne znam, ti reci meni.
Zato sam bacio popis.
Razradu plana, i sva ta sranja.
Da zaštiti, jednim dijelom i tvoju
Hermes, Faqonnable guzicu.
Što misliš, da mi se dolazilo ovamo?
Ali, hej,
sranja se događaju.
Treba ići dalje. Prilagoditi se.
Darwin. I Ching.
- Je li? - Debeljko, bogataš,
džezist.
Još ih je dvoje.
Možeš li završiti?
U šest godina...
...kad nisam?
Recite mu da je Vincent ovdje.
Ja sam Vincent.
Recite mu da je Vincent ovdje.
Ja sam Vincent.
Recite mu da je Vincent ovdje.
Ja sam Vincent.
- Recite mu da je Vincent ovdje. - Vincent?
- To i ja čujem. - Ja sam Vincent.
Posljednja dva.
I usput, u znak zahvalnosti,
dajem vam popust.
Za sve usluge, 25 posto.
- Vrlo velikodušno. - Ma, nek, bude 35.
I, usput...
Daniel kaže da mu je žao.
Zanimljivo.
Idi u Fever.
Pođe li nešto po zlu...
...ubij ga.
Pošalji mi njegovu dozvolu.
- Dobro. - Na mobitel.
Ne, pričekat ću.
Je li još netko u tom taksiju?
Nisam se nadao da ćeš izaći otamo.
Aha, impresivan sam.
Šestom do Alexandrije, u klub Fever. Znaš gdje je?
Pronađite svjedoka, Petera Limu. Evakuirajte ga na sigurno.
- L.A. 101 svim potjerama. - Da.
Afroamerikanac. Srednje građe.
Napadački će tim pucati.
- Sigurno? - Nemojte ga prije uplašiti.
Želim zračnu potporu na 450 metara.
Hvala.
- Koliko? - Dvanaest minuta.
Prema dispečeru taksi tvrtke,
tip vozi taksi već 12 godina.
- Pa što? - Hoćete mi reći
da tip uđe u telefonsku govornicu i, hokus-pokus,
pretvori se u krvožednog ubojicu?
Zar ih ubacuje između vožnji?
Ne, pravi vozač pluta u nekom odvodu.
Tip koji je otamo izašao izgleda ovako.
- Izabrao je taksistu koji mu nalikuje. - Ne znam.
Ja znam. Zee?
Znamo da privatne zaštitarske tvrtke unajmljuju kartelima
u Kolumbiji, Rusiji, Meksiku,
bivše specijalce, Stasije, KGB-ovce.
Tipovi koji su brzi, vješti, znaju svoj zanat i izgledaju kao taksisti.
Što ćete učiniti?
Maknut ćemo ga. Spasiti našeg svjedoka.
Što ako griješe?
Tip je priznao da se zove Vincent.
- Razgovarao je s lošim momcima. - Nešto se drugo događa.
Ray, ništa se drugo ne događa.
Njihova je lopta, njihova igra. Nema ničeg za nas.
- Nema ničeg za tebe. - Tako je.
Kasno je. Idem kući. Znaš li koliko je sati?
Jesu li pronašli Petera Limu?
Sheila razgovara sa ženom. Misli da je u Feveru.
Šesta i Alexandria. Brzo.
L.A. 101 za patrole 103, 105 i 108.
Svjedok je u klubu Fever, Šesta i Alexandria. Tamo Vincent ide.
Napadački tim i ostale jedinice, vi skidate Vincenta.
Prva jedinica koja dođe, spašava svjedoka, Petera Limu. Izvucite ga.
L.A. 105 za L.A. 101. Razumjeli.
- Hoćeš li je nazvati? - Koga?
Tvoju prijateljicu. Onu koja ti je dala posjetnicu.
- Ne znam. Možda. Možda i neću. - Molim?
Uzmi telefon.
Život je kratak. Jednog dana je sve gotovo.
Ako se ti i ja izvučemo živi, trebao bi je nazvati.
To je moje mišljenje.
No...
Eno ga. Brže.
Učinimo to.
Uglavnom je iza, za stolovima.
Wilke, idi desno. Briane, pazi na vrata.
Samo čisti hici. Pazite leđa. Pazite leđa.
L.A. Policija.
Idi 4.5 metra naprijed, metar ulijevo. Popušit će nevini promatrači. Jasno?
Eno Lima. Drugi odjeljak slijeva. Maknite ga otamo.
Sredina plesnog podija. Stani, Vincente!
FBI! FBI! Ruke uvis!
Ruke u zrak, Vincente!
- Stani! Digni ruke! - FBI. Gdje je Peter Lim?
FBI! Ruke uvis!
Baci ga!
- Stani! - Stani! FBI!
- Ja nisam Vincent. - FBI!
Hej, spusti pištolj! Lmate pogrešnog...
Pedrosa je upucan. Pozovite hitnu.
Ne! Čekaj!
Hej! Čekaj. Ja sam detektiv Fanning.
Ja sam Max! Ja sam jebeni taksist. Ja sam jebeni taksist.
Znam. Izvest ću te odavde. Ja sam L.A. Policija. Dođi.
- Kako si me pronašao? - Dobro si.
Pokret. Samo idi dalje.
Dobro si.
- Kako si me pronašao? - Dobro si.
Dobro si. Sve je u redu.
Idemo!
Idemo.
Hajde! Vozi!
Samo se Poljska konjica nije pojavila.
Živ si. Spasio sam te.
Dobijem li hvala? Ne. Znaš samo šutjeti.
Želiš li razgovarati? Hoćeš da odjebem?
Odjebi.
- Morao si ubiti Fanninga? - Tko je Fanning, jebote?
Fanning je murjak.
Zašto si ga morao ubiti?
Vjerojatno ima obitelj. Djeca će odrasti bez njega.
Vjerovao mi je.
I zato sam ga trebao poštedjeti?
- Ne, ne zato. - Da, zato.
Da, zato. Što tome fali?
- Od toga živim. - I to mi je neki život.
- Kreni u centar. - Što je u centru?
Kako ti ide matematika? Unajmljen sam da ih skinem pet. Četiri jesam.
Zašto me nisi ubio i uzeo drugog taksistu?
Zato što si dobar. Zajedno smo u ovome.
Sudbine su nam se ispreplele. Slučajnost, tko zna.
- Daj, sereš. - Sve to sranje. Ja serem?
Ti si oličenje sranja. I sebe si zavarao.
,, Ja radim čistku, ubijam loše ljude.,,
- To si rekao. - Vjeruješ li mi?
- Što su učinili? - Otkuda da ja znam?
Svi mi izgledaju kao svjedoci tužitelja.
Vjerojatno neka velika federalna optužnica
nekoga tko jako ne želi biti optužen.
Znači, to je razlog?
To je zašto. Nema razloga.
Nema dobrog niti lošeg razloga za živjeti ili umrijeti.
Što si onda ti?
Nepristran.
Uključi se.
Milijuni galaksija, stotine milijuna zvijezda
i točkica na jednoj u treptaju.
To smo mi. Izgubljeni u svemiru.
Murjak, ti, ja...
Tko uopće primjećuje?
Što je tebi, čovječe?
Na što misliš?
Da ti neko uperi pištolj u glavu i kaže:
,, Reci mi što se događa s onom osobom tamo
ili ću te ubiti.
Što ga goni? O čemu razmišlja?
Ne bi to znao, zar ne?
Ubili bi tvoje dupe,
jer ne znaš što drugi misle.
Mislim da si nizak, brate. Daleko nizak.
Što si ti? Odgojen u institucijama?
Lma li koga doma?
I osnovni dijelovi koji bi trebali biti u ljudima,
u tebi
ih nema.
I zašto mene još nisi ubio?
Od svih taksista, ja dobijem Maxa, spoj Sigmunda Freuda i dr. Ruth.
Odgovori mi na pitanje.
Pogledaj u ogledalo.
Papirnati ubrusi, čisti taksi, posao s limuzinama...
- Koliko si uštedio? - To se tebe ne tiče.
Jednog dana? ,, Jednog će se dana mój san ostvariti,,?
Jednu noć ćeš se probuditi i otkriti da se nikad nije dogodio.
Sve se izjalovilo. Odjednom si star.
Nije se dogodilo. I neće, jer nikad ni nećeš pokušati.
Ugurat ćeš to u sjećanje, onesvijestiti se u svom Barcaloungeru,
hipnotiziran dnevnim TV-om ostatak života.
Ne govori mi o ubojstvu.
Samo si trebao uzeti lizing na Lincoln Town Car.
Ili ta djevojka. Čak ni nju ne možeš nazvati.
Koji kurac još uvijek voziš taj taksi?
Zato jer se nikad nisam uspravio i pogledao.
Sebe. Trebao sam.
Pokušao sam se izvući kockom, ali to je osuđeno na gubitak.
- Uspori. - Mora biti savršeno.
Mora biti savršeno da bi krenulo. Sav rizik posve uklonjen.
Mogao sam to učiniti kad god sam htio.
Crveno svjetlo.
Ali znaš što? Novost:
To ionako nije bitno. Zašto bi bilo?
Svi smo mi nevažni u ovom velikom ničemu.
Sranje Zone sumraka.
Kaže frajerski sociopat na stražnjem sjedalu.
Znaš što? Za to ti moram zahvaliti, stari.
Jer do sada to nisam tako gledao.
Zar je bitno? Nije. Stoga, k, o ga jebe. Popravi ga.
Što imamo izgubiti?
- Uspori. - Zašto? Upucat ćeš me?
Potegnut ćeš okidač i ubiti nas?
- Samo daj, upucaj me. - Uspori, jebote.
Upucat ćeš me? Sad ćeš me upucati? Ubit ćeš nas?
Pa upucaj me! Ha? Upucaj me.
- Uspori! - Imaš pravo.
Znaš što, Vincente?
Jebi se!
- E pa, ovo je sjajno. - Nisi se vezao?
1- L-20, imam kod 6, kod Olympica i Figueroe. Totalka i povrede.
- Potvrđujem položaj. - Jeste li dobro? Što se dogodilo?
Lmali ste nesreću.
Hitna je na putu da vam pomogne.
Razumijete li što vam govorim? Sjednite i smirite se.
Ne brinite za taksi. Nabavit će vam novi.
Smirite se i dišite.
Ruke uvis!
Ruke uvis! Okreni se prema taksiju. Na koljena.
- Hajde, uhitite me. - Stavite ruke na glavu.
Odvedite me u zatvor. Zatvor je sjajan.
Ne miči se! Stavi ruke iza glave.
1- L-20, trebam pojačanje zbog 187 osumnjičenog.
- Spusti pištolj! - Makni se! Ruke dolje!
- Moram ići. - Baci pištolj!
Prestani se vrzmati! Kad je ovo postalo pregovaranje?
Spoji ruke. Drži ruke zajedno.
Gle, nekoga će ubiti ako odmah ne krenem.
Stavi si lisice.
Idem na Šestu i Figuerou. Pozovi muriju.
- Daj mi to. - Hej! Jebemti!
Hajde!
Hajde. Spoji se.
Hajde. Podigni slušalicu!
Podigni slušalicu.
Hajde, ženo!
Podigni!
Ured pravobranitelja.
- Annie! - Da?
Max je. Max, taksist.
Slušaj me.
- Tip po imenu Vincent... - Max.
Slušaj me, Annie.
Malo je kasno da me zoveš.
Slušaj me.
Čovjek po imenu Vincent, dolazi k tebi ubiti te.
- Što? - Ubiti te! Dolazi te ubiti!
Motrio je zgradu kad sam te ostavio...
Čuj, znaš što? Maxe, ako je ovo
neka šala, nije smiješna.
Nije šala. Annie, molim te, slušaj me.
Felix ga je unajmio. Kužiš? Lli ljudi za koje je Felix radio.
Felix Reyes-Torrena. Kako znaš za mój slučaj?
Ne razumijem što se događa.
Znam samo da je već ubio nekoliko svjedoka. A sad ide i tebe.
Kad sam te ostavio, ne znam kako,
ali ušao je u mój taksi.
Annie.
Annie, slušaj. Želim da...
- Ne razumijem što se događa. - Annie, molim te, slušaj me.
Izađi iz zgrade. Annie!
- Odmah odlazim. - Ne, čekaj.
- Max. - Čekaj.
- Max. - Gdje si ti sad?
- Na kojem katu? - Šesnaestom.
U knjižnici zakona i spisa.
On je dva kada ispod tebe, u uredu u kutu.
U mom uredu?
On ne zna da si gore. Ostani tamo i nazovi 911.
Max, siguran si da je na 14. katu?
Ostani tamo i nazovi policiju. Nazovi policiju.
Max?
Prazna baterija
Sranje.
SPISI 16. KAT
Max?
- Max. - Zna da si gore.
Ne čujem te.
Annie. Annie, slušaj me.
Sranje.
Annie. Annie!
Sranje.
Centrala.
U mojoj zgradi je čovjek i...
Halo?
Pusti je.
Max?
Zašto? Što ćeš učiniti?
Hajde.
Max!
- Bože. Felix Reyes-Torrena? - Da, sreo sam ga.
Kako to misliš, sreo si ga? Kako?
Ne znam. Gle, kad sam te ostavio, dobio sam drugu vožnju.
- Rekao je da se zove Vincent. - Vincent?
- Čekaj. Čekaj. - Tamo je ulica.
Ovuda. Dođi.
Izdrži. Izdrži.
- Što ćemo? - Čekaj. Čekaj.
Ne, ovuda.
Čekaj. Čekaj.
Ostani dolje.
Sranje!
Stanica!
Sranje.
Max!
Od ovoga živim!
Skoro smo došli
na sljedeću stanicu.
Hej, Max.
Tip uđe u podzemnu u L.A. -u i umre.
Misliš da će tko primijetiti?
MYSTIC GEEK HOME VIDEO PRODUCTIONS